Koster det virkelig kun 15 kroner om dagen at spise sundt?
Foto: Jakob Helbig
Af lektor Sinne Smed, Institut for Fødevare- og Ressourceøkonomi, Københavns Universitet
(Publiceret på Folkeskolen.dk 14. november 2016)
”Jeg hører nogle gange, at det er meget dyrt at spise sundt. Jeg havde en fornemmelse af, at det ikke helt kunne passe. Så jeg tog det som lidt af en udfordring”
Følgende citat stammer fra Politiken 17. august 2014 hvor Las Olsen, der er privatøkonom i Danske Bank, har regnet på, hvor meget det koster om dagen at spise sundt. Han finder frem til, at 15 kroner om dagen er nok. Spørgsmålet er, hvordan udfordringen føles, hvis man aldrig har mere end 15 kroner om dagen at spise for, og hvad det betyder for kostens sundhedsmæssige kvalitet på længere sigt.
Pres på fødevarebudgettet
Den økonomiske krise og de efterfølgende ændringer i dagpenge- og velfærdssystemet har medført, at mange danskere uden job har et mindre rådighedsbeløb end tidligere. Til trods for at ændringerne i velfærdssystemet i høj grad diskuteres i den danske offentlighed, er det stadig ikke afdækket, hvordan fødevareforbruget påvirkes af, at økonomien er presset, og hvordan det opleves dagligt at skulle spare på maden. Der findes mange forskellige måder at spare penge på maden på, hvis man er økonomisk presset. Man kan købe ind i billige butikker, købe mad på tilbud eller købe billigere typer af fødevarer. Man kan også være mere nøjsom ved eksempelvis at strække maden længere, smide mindre mad ud eller lave retter af madvarer, der er billige og mættende. Spørgsmålet er, hvor mange mentale og sociale ressourcer man skal bruge på at spise sundt, hvis man ikke har særlig mange penge til rådighed, og om det kan lade sig gøre at blive ved med at spise både sundt og lækkert, uden at det koster alt for meget, når krisen kradser over længere tid?
Man kan sagtens spise både billigt og sundt
"Det er lidt af en myte, at det skal være dyrt at leve sundt – det er noget, man kan skyde ind foran sig for at forsvare, hvorfor man ikke gør det", udtaler Sisse Fagt, der er seniorrådgiver ved DTU Food, i den før omtalte artikel i Politiken d. 17. august. Ovenstående citat bekræftes i en nyligt publiceret artikel fra blandt andet Metropol og Institut for Fødevare- og Ressourceøkonomi, som viser, at det faktisk kan lade sig gøre at få dækket sine basale behov for næringsstoffer ret billigt. Hvis man køber de allerbilligste varer, kan leve med kun at spise 12 forskellige slags fødevarer og få dækket sit behov for protein ved at spise bønner, torskelevertran og svinenyrer, kan en familie på 2 voksne og 2 mindre børn klare sig for sølle 24 kroner om dagen. Hvis kosten også skal være sundhedsfremmende, altså følge de danske kostråd, stiger prisen til 46 kroner, mens hvis kosten skal ligne en dansk normalkost og give de nødvendige næringsstoffer, koster det 80 kroner om dagen. Hvis man gerne vil spise flere forskellige slags fødevarer end de 36 slags fødevarer, som sidstnævnte kost indeholder, stiger prisen. Så en sund kost er ikke nødvendigvis særlig dyr, men der er ingen tvivl om, at hvis man skal spise rigtig billigt og samtidig gerne vil spise en, i en dansk sammenhæng, socialt acceptabel kost, skal alle ovenfor nævnte strategier for at spare på madbudgettet tages i brug. I ovenstående beregninger er heller ikke inkluderet social aktivitet omkring spisning så som at have gæster eller holde børnenes fødselsdag.
Vagabonden og turisten
Når vi køber lidt ekstra lækkert til børnenes madpakke eller køber en flaske vin til en hyggestund fredag aften med ægtefællen, føler vi os godt tilpas og synes, vi gør noget for dem, vi holder af. Mange, der oplever et betydeligt pres på madbudgettet, har ikke længere den mulighed. For nogle vil det føles som et reelt afsavn, og det vil påvirke følelsen af at kunne slå til.
"Der er stor risiko for, at manglen på ressourcer fører til mindre variation i fødevarer og måltider, mindre socialt liv omkring spisning, og at man bliver nødt til at gå på kompromis med sundheden.
Lektor Sinne Smed
Der er mange andre budgetmæssige bekymringer at forholde sig til, og at kunne spise sundt og lækkert for et mindre beløb bliver en opgave, der dræner i forvejen knappe ressourcer. Man vil føle sig negativt påvirket af et udefra kommende pres, som man ikke kan ændre på, og vil måske føle sig lidt som en vagabond uden fast tilholdssted i sit eget mad-liv. Der er stor risiko for, at manglen på ressourcer fører til mindre variation i fødevarer og måltider, mindre socialt liv omkring spisning, og at man bliver nødt til at gå på kompromis med sundheden. For andre, som eksempelvis Las Olsen fra Danske Bank, kan det blive en udfordring af den gode slags. Man er en turist i sit eget mad-liv, en turist, der skal udforske nye måder at tænke mad på. Man tager det som en personlig udfordring og føler sig som en succes, hvis man kan få budgettet til at hænge sammen og spise sundt og lækkert på trods. Tilgangen til opgaven vil også afhænge af, om presset på fødevarebudgettet er midlertidigt eller permanent, om det skyldes en mere fundamental ændring i livsvilkår som eksempelvis invaliditet eller arbejdsløshed, eller om det er, fordi man gerne vil spare op til noget andet, eller måske bare gerne vil prøve at se, hvor billigt man kan leve.
Så kan det lade sig gøre at spise for 15 kroner om dagen?
Så når vi stiller os selv spørgsmålet, om det kan lade sig gøre at spise sundt for 15 kroner om dagen, så er svaret ja, og hvis det bare handler om at holde sig i live, kan det endda gøres for mindre. Hvis kosten til gengæld skal ligne en varieret og sund dansk normalkost og skal involvere normal social aktivitet forbundet med mad og spisning, så er svaret nej. Hvis der ikke er tid til at jage tilbud og overskud til at studere kostplaner og nøje afveje de rette mængder for at få opfyldt de ernæringsmæssige behov, så er svaret også nej. Spørgsmålet er, om de sociale og mentale ressourcer til at lede efter den billige, lækre og sunde mad er til stede, hvis der samtidig skal bruges ressourcer på at få resten af økonomien til at hænge sammen. Så kan det sagtens være, at det indimellem er nødvendigt at gå på kompromis med kostens sundhed eller med madbudgettet for at få livet til at hænge sammen.